"Фани е фукла",
"Тюленът не яде гювеч през юли",
в който децата пишат първо с печатни, и едва след това с ръкописни букви, в който дори и свидетелствата за завършен клас са изрисувани с обидни и неразбираеми (за мама и баба) карикатури.
("децата приличат на тримата глупаци")
Този лош, лош Благовест Сендов.
Когато отидох на училище в София, видях, че децата по "нормалната система" учеха по-елементарни неща от нас. Когато ние четяхме дълги текстове, те още не бяха минали азбуката, когато ние вече смятахме с дроби, те още се учеха да умножават. Освен това им беше по-скучно, авторитарният контрол върху тях беше по-силен и сьответно самите деца бяха по-зли едни с други. В крайна сметка след като нашите видяха, че не ми понася в София и Банкя, успях да се върна при моите съученици в Божурище и да завърша 4 отделения и два прогимназиални класа по "Сендовската система", преди да я отменят.
В горната половина на лявата страница се намираше урокът - който можеше да покрива някаква занимателна тема от география, биология, история или нещо друго. Например: "За гъбите". Под него имаше картинки и някакви забавни математически или логически игри, често демонстриращи някакъв нов математически принцип. В дясната част бяха задачите от всякакъв род - езикови игри (на български и руски) с текста от урока, математика, и всякакви други неща. Дори ребуси, плетеници и оптически измами.
Спомням си един ребус, нарисуван от Борис Димовски, чието решение беше:
"Баба вярва на Христос, а дядо - на бай Христо" :)
Беше след един урок за религиите. Спомням си и една много висока снимка с най-високия и най-сложен сандвич на света, който бях виждал през живота си (беше след един кулинарен текст).
Учебникът беше илюстриран и с карикатурите на Доньо Донев. Освен уроците имаше и страници с откъси от детски книжки на Джани Родари, небивалиците на Доналд Бисет, "Ние, врабчетата" на Радичков и т.н. Имахме и един специален час "Чета книга", в който всяко дете четеше избрана от него книга. (Часовете бяха тематични, разбира се, и имената им се формираха от това, което правиш в тях, например "Чета, пиша, смятам").
В прогимназията (пети и шести клас) нещата малко се промениха. Например имахме отделен учебник по Информатика. Учехме Лого на Правец 8 (a когато не учехме, нелегално играехме на Лунен Патрул, Lode Runner, Каратеката, Пожарникарят и др.). Залата беше голяма и компютри имаше за всички.
EDIT: Спомних си и още нещо: в прогимназията учехме история, но предметът не се казваше "История", а - забележете - "Общество". И наистина, историята е просто списък от имена, брой трупове и дати - т.е. скучни цифри, които нищо не означават. Докато начинът, по който са живели различните народи, обичаите им, мирогледът им, социологическият поглед върху живота им е истински интересен и важен.
Не твърдя, че сме обучавани идеално по Общество, но определено този поглед върху историята е стъпка в по-правилна посока от нормалната система.
Но да се върна обратно в отделенията. Идеята беше да се учи в училище, а НЕ вкъщи (нали за това е училището?). Ето защо в отделенията (първи до четвърти клас) часовете продължаваха до 3 часа следобяд, но имахме няколко часа обедна почивка, в която, като изключим обяда, само си играехме (най-любими ми бяха земните люлки, които събираха от 4 до 6 седящи от двете си страни деца, както и 2 клекнали "деца-вратички" на пода, и с всяко търкулване имахме усещането, че дъгообразната люлка ще се преобърне по корем). Не знам дали сме имали часове по игра, но помня, че точно учителката ни научи на игрите "Развален телефон" и "Лети ли, лети ли...?"
Всяка седмица си имахме и друго забавление (това няма общо със Сендовската система, но има общо с духа, който тя създава): собствен "куклен театър". Децата от класа се редувахме да изнасяме представление (по собствен сценарий или по любима детска книжка, която сме чели). Куклите се правеха така: първо рисувахме с флумастри върху картон или хартия, после изрязвахме картинките по очертанията и ги залепвахме с тиксо за пластмасови сламки, които двамата сценаристи / художници / кукловоди държаха зад паравана. Декорите се правеха по същия начин. Момичетата се справяха много по-добре от момчетата с театъра.
Според мен тази система създаваше доста творческа и интересна атмосфера в училище. Провалиха я нестандартността й, нежеланието на обикновените хора да я приемат, може би квалификацията на учителите (макар че лично с моите учители нямаше проблеми), както и това, че в нея се разчиташе на интереса на децата (нямаше оценки, а само "зачита се / не се зачита"). Предполагам, че последните два фактора биха довели до изкривяване на системата в някои училища.
През 1993-та всичко свърши - "нормализираха" ни, а през 1994-та кандидатствахме и се разпиляхме по "нормалните" гимназии.
UPDATE IX.2013 - Сканирах учебник за трето отделение, трета част, който закупих преди година. Може да го изтеглите оттук: Учебник за трето отделение - 3
Интересна работа. Може би съм изтървал доста, като съм роден няколко години след теб. От една страна. От друга, цялото образование и особено социалната атмосфера около него според мен са пълен шит, така че дори така като теб да ме бяха обучавали, пак нямаше да ми е кеф години по-късно. Но определено споделяш интересни факти :)
ОтговорИзтриванеОт части съм запознат със системата Сендов покрай едно съседско дете което учеше в кв.Изток.Съсипваше ме с цифри и дати за Полша.Това което пишете ми е много интересно.Сега съм запознат само със системата до 4 клас покрай внучките-трябваше да учим заедно.
ОтговорИзтриванеИ аз съм сендовче :) Вече съм ти го казвала, но сега да го заявя и пред света :))))))))) На мен ми беше много интересно в училище, адски готини бяха учебниците (още си ги пазя), но пък ние минавахме за тъпаци, в сравнение с децата от общообразователната система. Не знам що така :/ Когато в 8-ми клас премахнаха системата, почнахме да учим по стандартните учебници и дали защото те бяха тъпи, дали заради гимназията като цало, но изведнъж училището стана много досадно.
ОтговорИзтриванеСветла, има ли как да сканирате учебниците? За да можем повече хора да се докоснем до сендовската система? Мисля си, че няма нужда всяка година да си посочваме кой е крана с топлата вода, а просто да се научим да използваме знанието на хората преди нас.
ИзтриванеЩе съм ви благодарен, ако откликнете... 12 години след като сте написали този коментар.
Svetla,moje li da skanirash uchebnicite i da gi kachish niakade.Izkluchitelno mi e interesno tova,koeto pishete.
ОтговорИзтриванеи аз ги търся тези учебници... бяха много готини...
ОтговорИзтриванеЗдравейте!И аз съм от сендовчетата и имам запазени няколко учебника от първо до четвърто отделение:)Като се прибера следващия път в Сливен ,ще ги взема и ще ги сканирам:)
ОтговорИзтриванеаз още си страдам за системата ни.Спомням си ,че имахме часове (нещо като трудово),в които правехме проекти за стаи с хартия и алуминиеви пръчки.
Чудесно ще е, ако ги сканирате. Моите изглежда са били унищожени от семейството ми. Аз съм готов да купя на доста висока цена тези учебници.
ОтговорИзтриванеВ Гърция учебниците са подобни. Там до 6-ти клас са само със зачита се, а учебниците им са супер готини, с много картинки и занимателни задачи, а самите уроци са кратки и написани по много разбираем начин. Ама на гърчетата пак не им се учи и карат родителите си да им пишат домашните.
ОтговорИзтриванеТези часове по трудово се казваха "Проектирам и конструрам". Бяха ми много любими! :)
ОтговорИзтриванесистемата беше уникална. в момента съм вече на 35 и все още понякога си спомням мило за нея . беше страхотно забавно в училище и най-важното бяхме по-напред с материала от нормалните училища без да се напрягаме с домашни в къщи - е, това е уникалното ;)))
ОтговорИзтриванеБеше стахотна система, мечтая и моите деца да получат това, което "сендовчетата" получиха..., в моя малък град имаше само 4 паралелки и аз съм късметлийка, че съм от тях! Сега всички от децата по тази система са пораснали хора, но постигнали нещо...
ОтговорИзтриванеИ съм рожба на тази система. Спомням си с носталгия за нея. Бяхме експериментален клас, което в допълнение включваше и много екскурзии и посещения на 100 национални обекта. Никакви домашни. Всичко се учеше в училище. Имахме и часове за игра - на двора и в игротеката. Хранеха ни на обяд. Сега четейки написаното тук, разбирам защо в новото училище учихме всичко отначало - в седми и осми клас учих отново това, което бях учила в четвърти. Всички бяхме тръгнали на училище на 6 г. Доколкото си спомням учебниците бяха специални издания и не останаха за нас. И аз проявявам интерес към тези антики!
ОтговорИзтриванепрочетох статията днес 27.3.2011 аз съм горд възпитаник на Сендовата система, всичко беше перфектно - космическо!! вижте снимки на учебниците в профила ми facebook: simeonfilipov
ОтговорИзтриванеВсе повече и повече се убеждавам в Мъдростта на тази система.Преди като дете, сега като родител!
ОтговорИзтриванеСендовската система беше чудесна-нестандартна, интересна, забавна. Учебниците бяха весели и стимулиращи. Караха ни да искаме да знаем още и още. Да дочетем произведенията, чийто откъси ни предлагаха между уроците, да научим повече за автори, общества, исторически събития. Развиваше се творческото мислене.Имам само 2 учебника, за съжаление. С чудесните рисунки на от Доньо Донев. С много красиви и цветни снимки от различни кътчета на света, архитектурни паметници, археологически свидетелства...Много жалко, че експериментът не успя да стане масова практика.
ОтговорИзтриванеблаг вест send of
ОтговорИзтриванеИ аз съм сендовче. Впечатленията ми са смесени. Системата позволяваше на добрите и оригиналните учители да бъдат добри и оригинални, което беше супер. Позволяваше също на задръстените учители да отбиват номера колкото си искат. В 6ти клас се преместих в друг град и "нормално" училище. По математика и литература нямах равен - бях изпреварил съучениците си поне с два класа. С езиците, историята и географията, обаче, се оказа голяма закъсвацията. Учебникът по Общество, дето го хвалите, беше моят кошмар: години по-късно четях това-онова от него, и се дивях колко несъобразено тежък текст са сервирали на петокласници.
ОтговорИзтриванеПри все, че реализацията на места куцаше, повечето идеи на Сендовата система бяха изключително напредничави и плодотворни. Язък, че им мина мерака да я правят. Все пак, нищо не е по-важно от хъса на учителите.
Аз вече съм фен на Khan Academy като образователна система ;)
ОтговорИзтриванеwww.khanacademy.org
ucha.se е българското канакадеми ;)
ОтговорИзтриванеТова
ОтговорИзтриванеKhan Academy: Introduction to Charge and Coulomb's Law
ми се вижда по-дълбоко обяснение от това
Уча се: Законът на Кулон
Кан прави по-интересни връзки и засяга по-фундаментални въпроси; докато българските филмчета по ми обясняват факти по прагматичен начин.
Но макар че не бих го предпочел за лична употреба, като цяло е чудесно, че някой въобще е вложил труд в български аналог.
Само да отбележа, че Българското Кан Академи, си е Българското Кан Академи :)
ОтговорИзтриванеhttp://khanacademybulgaria.wordpress.com/
След година ако разполагаме с достатъчно материали, дублираните на български език уроци ще бъдат качени на сайта и платформата за упражнения ще бъде "адаптирана".
За въпроси или просто разговор: khanacademy.bg@gmail.com
очудвам се на позитивните,емоционални и превъзбудени спомени за тази "система"....и аз съм/за съжаление/ Сендовче...,не нося обаче тези положителни спомени.За мен това беше ограничено и зубърско мъчение....
ОтговорИзтриванеАз съм Стефи/не съм регистрирана,за това се представям/
Пише се учудвам.
Изтриване- Както вече съм споменал, и най-добрият план може да се провали при калпави изпълнители, като изпълнителите в случая са учителите. Не се съмнявам, че в редица училища системата може да е довела дори до по-лоши резултати от обикновената система (макар че това е доста трудно за постигане, защото училището като цяло добре се справя в това да осакатява интелекта).
ОтговорИзтриване- Не е нужно да се регистрираш, за да напишеш името си, доколкото знам е достатъчно да попълниш Име / URL адрес, като последният едва ли е задължителен.
Системата беше супер. Учих по нея до 4-ти клас включително. Когато трябваше да сменя училището и отидох в "нормално", имах чувството, че съм заобиколен от идиоти. Имахме упражнения по бързо четене на глас. Няма да повярвате, но в трети клас мой съученик прочиташе 315-330 думи за една минута... Задължителни домашни нямаше, но моята учителка размножаваше на копирна машина (а то нямаше много такива през 80-те) лист със задачи по математика и бълг. език, и всеки по желание можеше да си вземе такава "листовка" за вкъщи. Странно, но никога не е ставало въпрос някой да бъде каран насила, всички взимаха поне по една всеки ден, по 3-4 за събота и неделя, а за ваканциите направо се стигаше до бой заради тези листи, имаше състезание кой ще реши най-много и ще получи най-много "Браво" (система за оценяване съществуваше, кой каквото ще да говори - "Браво", "Много добре", "Добре" и "Лошо"). Учеше се само в училище, всичко стоеше там - учебник, тетрадки. Учебника не го даваха за вкъщи, то така и така нямаше смисъл, почти всички в час четяха самостоятелно уроците за 2-3 месеца напред, (страшно интересни бяха, особено онези части с допълнителната информация по желание). Изобщо не знам как ви звучи всичко това, но тази система НЯМАШЕ РАВНА. Спомням си с какво желание и удоволствие ходех на училище до 4-ти клас, а каква тъпотия беше 5-ти и 6-ти.
ОтговорИзтриванеБаща ми участваше в ПГО, разработваше част от визуалната комуникация и материала за изучаване по предметите, свързани с изкуство. Беше разработил система от модули за изработка да различни предмти от папие-маше, нещо уникално! Още пазя някъде в къщи модулите, както и макетите на самолет, ракета и т.н. играчки, изработени по тази система! Уникална красота, сигурен съм, че няма подобно нещш по света...
ОтговорИзтриванеУчебниците бяха много интересни, без да съм учил по тях прекарвах часове в четене и разглеждане ;)
Хайде де, сканираайте и останалите части на учебниците! Моооооля!
ОтговорИзтриванеНе разполагам със запазени учебници, които да стават за сканиране.
ОтговорИзтриванеНе съм била сендовче ,но сестра ми беше. Просто завидни знания и логика , и много практичност ,а уменията и са завидни във всяка една област . Всичкте и съученици постигнаха големи успехи в живота и получиха добра реализация. Просто страхотно. За мен мога да кажа че училището беше истинска мъка. Мразех го и сега нямам по различни чувства.
ОтговорИзтриванеУчебниците ни са запазени в някои от библиотеките към училищата, в които играехме. Пробвайте, когато "случайно" ви се отвори път към първото училище :)
ОтговорИзтриванеКопия се пазят и в библиотеката на БАН, но това е друга тема...
Преди години създадох група, в която да говори нашия си език. Добре сте дошли мили деца ;)
https://www.facebook.com/groups/206724119338339/
Спомням си, че и нас ни плашеха със Сендовата система. И децата и родителите бях в шок и паника, че идва нещо лошо за тях. Имах приятел, който учеше в училище по тази система и неговите родители бяха доволни. Децата наистина учеха, толкова колкото трябваше, ни повече ни по-малко. Имаха забавления с игри и играчки, което ги мотивираше и релаксираше. Тази система ми напомня донякъде на системата Монтесори, където на децата се дава повече свобода и възможност да се забавляват с играчки, игри на двора и изобщо имат повече време за асимилиране на наученото, а не зубрене. Ние сега като родители се опитваме поне в къщи да приучим детето си на подобни навици и редуване на учене и игри. Имаме и любим сайт, от където чат пат пазаруваме играчки http://www.jerrykids.com/ и после играем дори тримата.
ОтговорИзтриване